Påskedag, d. 23. april 1916.
VI TJENER INGEN KONGE ELLER KEJSER, KUN IRLAND!
TRANSPORTARBEJDERES OG UFAGLÆRTES FAGFORBUND
DEN IRSKE REPUBLIK
Det ser godt ud.
Jeg håber, den går an, mr. Connolly.
Det er en flot plakat, Jimmy.
Godt gået. Men vi får desværre ikke brug for den.
Casement og tyske blev taget.
Og nu det her.
Den klovn.
"Alle ordrer vedrørende i dag, påskedag, til Irske Frivillige,
er hermed aflyst.
Ingen optog, marcher
eller andre tiltag skal finde sted.
Hvert enkelt medlem adlyder denne ordre til punkt og prikke.
-Eoin MacNeill, stabschef." -Hej, Milo.
Mobiliseringsordrerne.
Har du set her?
Ingen optog i dag.
"Protestmarcherne er aflyst."
Det er fusk.
PROTESTMARCHERNE AFLYST
Liza, skrædderen er kommet for at tage mål.
Du skal have den på.
Liza, lad det gå lidt tjept.
Stephen kommer og underskriver.
I skal giftes i morgen.
Har du glemt det?
Undskyld. Der sker bare så meget for tiden.
DUBLIN SLOT, DET BRITISKE HOVEDKVARTER I IRLAND
Mr. Hammond?
Lod Sir Matthew dig endelig gå?
Det var vel din ide, at involvere mig?
Det var en hastesag.
Tre timers diktat. Mine hænder falder snart af.
Jeg skal skrive rapporter for premierministeren,
-kabinettet og sikkert også andre. -Jeg sagde, du er bedst.
-Nu er min weekend er spoleret. -Havde du planer?
De hentede mig midt om natten, Charles.
Ja.
Vanessa er på besøg hos nogle venner.
På grund af det her med kanonerne og Casement måtte jeg blive her.
Vi har hele weekenden for os selv.
Jeg er ked af, at det har været sådan.
Jeg har savnet dig.
Jeg troede, du hentede mig, fordi jeg var den bedste.
Det er du skam også.
Hvor skal du hen?
Beklager, min tøs.
Jeg har ting at se til.
Det er min første nat i en seng.
Jeg ville nødig vække dig.
Hvad skal jeg gøre?
Har du et hjem?
De tror, jeg var hos min ven i går og skal arbejde i dag.
Se du at få sovet lidt mere.
Jeg sørger for, at du får lov til det.
"Ikke kun få rigmænd,
men samtlige arbejdere skal nyde frugten af arbejdet."
-Det kommer aldrig til at ske. -Det sker nu
eller skulle ske.
-Vi kan kun miste lænkerne. -Og hovederne.
Lad ham tale ud. Om ikke i dette liv,
så måske i det næste.
Hvorfor ikke i dette liv? Hør her. V. I. Lenin.
"Sommetider skal historien hjælpes på vej."
ST. ENDA'S, PATRICK PEARSES IRSKE SPROGSKOLE.
Er der noget nyt?
Mr. Pearse vil prøve at overtale Connolly.
Eoin MacNeill.
Sådan en skide landsforræder.
Vi er bedre tjent uden ham
og de frygtsomme folk, som er bange for at kæmpe.
Hvis vi går ud, kommer vi i undertal.
Det er et spørgsmål om ære.
Denne generation må vise offervilje
og kæmpe for det gæliske Irland,
ellers dør drømmen med os.
Er De ikke bange, frøken?
Ja.
Jeg er bange.
Men jeg vil hellere dø fri end leve som slave.
Det er en meget generøs medgift, mr. Butler.
Tak, far.
-Tillykke. -Tak.
-Mere. -Mere?
Du er helt ustyrlig i aften. Der er faret en djævel i dig.
Det er dig.
Og så er jeg lettet.
Fordi jeg har dig for mig selv.
Ved Emmets ædle blod.
Ved hungersnødens ofre.
Ved de landsforvistes tårer.
Aflægger vi den ed, vores forfædre aflagde.
At vi vil gøre vores slægt fri af trældom.
Eller falde mens vi kæmper sværd mod sværd.
Og ved min stakkels mors blod og lidelser sværger jeg dette.
Et øjeblik.
-Kom ind, kom ind. -Liza.
-Du skal i tøjet nu. -Ja, selvfølgelig.
Jeg forstår godt, du er nervøs, men...
...når først du er gift, vil du forstå, hvor skønt det er.
Og med Stephen ved din side vil verden ligge for dine fødder.
Jeg er så glad på dine vegne, Liza.
Det glæder mig, mor.
Lad mig hjælpe dig i kjolen og sætte dit hår.
Ligesom min mor gjorde på min bryllupsdag.
Vi gør det alligevel.
-Hvor har du været? -Hvad er der?
Vi gør det alligevel.
-De er tossede. -Så kan vi overraske dem.
-Også os selv. -Så gør vi det.
-Hvad kan vi miste? -Lænkerne.
For Arbejdernes Republik.
Kom drenge, så er det nu.
Er alle her?
-Der er enkelte på infirmeriet. -Bed dem komme.
Deres land har brug for dem.
Nye ordrer. Følg med mig.
Kom så, drenge. Kom nu.
Til venstre.
Fremad march.
Du var tidligt oppe.
Grand National. Jeg tænkte, vi kunne tage ud sammen.
Har vi råd?
Ja, til en enkelt minderig dag, inden jeg drager ud igen.
-Ikke? -Jo.
Vil du ikke gerne se pruhestene, Peter?
-Minnie? -Jeg gider ikke se på heste.
Så får Sadie din billet,
og du kan blive her og passe din lillesøster.
Men jeg vil...
Du har været for meget ude de seneste dage.
Du bliver hjemme, og så kan du
låne din mor din fine nye hat.
Jeg har overvejet at melde mig.
-Dig? -Hvorfor ikke?
Du tror jo ikke på noget.
Jeg tror på...
...vi dør til sidst.
Der er kavaleriet.
-Tillykke. -Tak.
-De må være stolt. -Det er jeg så sandelig.
Det er Harry, Elizabeths bror, og George.
Og monsignore Mulcahy.
-En fornøjelse. -Elizabeths onkel.
Du er på fremmed grund, onkel.
Vi lader uenighederne ligge i dag.
Det er gas, det er gas.
-Du er henrivende, skat. -Tak.
Er hun ikke henrivende, Edward?
Jo, henrivende.
Hun ligner dig.
-Som jeg engang så ud. -Som du stadig ser ud.
Kom, min pige.
Jeg har glemt noget, far.
Skynd dig, så vi ikke kommer for sent.
Du ved, hvad det betyder.
Vi gør det alligevel, Liz.
Vent her.
Hvad laver hun?
Hun er nok bare nervøs.
Nej, lad os gå indenfor.
Godt så.
-Elizabeth? -Liza?
-Liza! -Vi venter på dig.
Kom nu, skynd dig, Liz.
Jeg kigger i køkkenet.
Kom.
Elizabeth?
Mønstring på Stephen's Green?
-Sammen med Markievicz. -De er strøget af sted.
-Hvad med dig? -Hos Sean Connolly.
Så tager jeg med dig.
Hvad med Stephen?
Hvad med din familie?
Vi kan altid blive gift.
Men det her sker kun i dag.
Hvad venter vi så på?
AMIENS BANEGÅRD.
Borgerkrig og Punch,
de seneste to års vindere, løber i dag.
Jeg kan lide Alt Muligt.
Nå, det kan du?
Okay, så spiller vi på Alt Muligt.
Du er kvik og forstår at vælge den rigtige.
Det gør jeg, Art.
Undskyld, er De ledig?
-Hvor skal De hen? -Til Trinity College.
Jeg troede, I studerende var på ferie.
Jeg skal besøge en.
-Jeg har ikke været her før. -Så velkommen til Dublin.
Andre ville sige, du kan tage, hvad du vil have.
SHIP STREET, NÆR DUBLIN SLOT.
-Sørg for nok forsyninger. -Dr. Lynn.
Elizabeth.
-Jeg troede, du skulle giftes. -Hvad skal vi?
-Dublin Slot. -Er du klar?!
Træd an!
Hold dig bagved. Hjælp til med de sårede.
Kom så. Præsenter våben!
-Hvad vil de spader nu? -Hvad sker der?
Det er Frivillige, der generer os.
-Tager det lang tid. -Ja, hvem ved?
Præsenter våben!
Cor, Ray.
-Hvad gør vi nu? -Venter på tegnet.
-Hvad... Hvad sker der? -Af sted mod posthuset!
Fremad!
De må fortsætte til fods.
Men jeg kender ikke vejen
Jeg skal væk.
Fremad!
Bilen er mit levebrød.
Jeg beklager.
Hej. Held og lykke. Farvel.
Der sker noget på posthuset.
Jeg må se at komme væk. Kom hellere i tøjet.
-Hvad med mig? -Du skal selvfølgelig med.
Charles?
Da politimanden hentede mig,
troede jeg, jeg blev anholdt.
Det behøver du vist ikke være bange for, Mary.
Tag tøj på.
Charles, jeg er gravid.
Det var da mærkværdigt.
-Er det? -Ja, for mig.
Det er mærkværdigt.
Vanessa og jeg kan ikke få børn.
Vi har prøvet. Vi har opsøgt læger.
Jeg troede, det var min skyld.
Det er ikke din skyld.
Du fungerer helt perfekt.
Vi kan stikke af sammen.
Vi kunne tage til Indien.
-Og leve af hvad? -Mine bøger.
-Du ville være en stjerne. -I Indien?
Så i Amerika.
Jeg kunne godt klare en tør sherry lige nu.
Hun sidder vel fast i trafikken.
Det ser sådan ud.
Mr. Wylie.
Godt at se Dem.
Sinn Féin har overtaget byen. De siger, tyskerne kommer.
Virkelig?
Jeg indkalder reserven for at sikre skolen.
Jeg skal giftes.
Meld Dem på kasernen.
Jeg er ked af det, Stephen.
Stephen, jeg beklager meget.
Jeg må tage med ham.
Jeg er snart tilbage.
-Okay. -Jeg beklager.
-Vi ses senere? -Ja, selvfølgelig.
Harry, tag dig af gæsterne. Og fortæl Elizabeth det.
Okay, ny plan. Brylluppet er aflyst.
Det bliver åbenbart afløst af et oprør.
Hold farten.
Kom.
Stands.
Hvad vil I?
I Den Irske Republiks midlertidige regerings navn
-beordrer jeg porten åbnet. -Den er åben.
Men ikke for tumper. Gør jer selv en tjeneste, og forsvind.
Inden I havner i problemer.
Åbn den.
Det er sidste advarsel.
Og jeg siger også,
det er sidste advarsel.
Kom!
Luk porten!
Lad ham ligge.
Han var ubevæbnet.
Han blev advaret.
Træk jer tilbage! Træk jer tilbage til rådhuset!
-Han siger noget. -Hjælp mig, Fader.
Træk jer tilbage!
Tilbage til rådhuset!
-Fald tilbage! -Elizabeth!
Elizabeth, kom. Vi bliver slået ihjel. Kom.
Elizabeth, kom. Vi må væk.
Ind! Fortsæt!
Ovenpå, ovenpå!
Hvad foregår der? Jeg skulle for pokker bare købe et frimærke.
Tal pænt. Nogle af dem er kun drenge.
Hvor skal fangerne hen?
-Hvabehar? -Hvor skal fangerne hen?
De sagde vist kælderen.
-Godt. -Miss O'Flaherty.
Kommandant.
Kvinder skal melde sig i køkkenet eller på sygestuen.
-Før fangen ned i kælderen. -Ja, sir.
En kvinde kan også trykke på en aftrækker.
Skal vi udsætte kvinder for fare?
Jeg troede, vi var ligeværdige.
Står det ikke i kundgørelsen?
Kvinder er renere end mænd
og må derfor beskyttes.
Hvad angår kundgørelsen, så skal jeg have folk med.
Jeg skal besøge George Wilson.
Han bor her.
Kollegiet er lukket for alle andre end beboere og kadetter.
Mr. Wilson er her ikke.
Jeg kommer udenbys fra. Jeg har intet sted at bo.
Jeg er hans forlovede.
Tak.
Fart på, drenge.
Premierløjtnant Duffy Lyons, 6. musketerbataljon.
Jeg blev bedt om at melde mig.
De er på rådhuset. Aflæg rapport.
-Tag de mænd med derhen. -Ja, sir.
-Hvad søren? -Hotellet er blevet overtaget
af den midlertidige regering.
Hvilken regering?
Kom med det. Hæng det op.
-Så er vi vel gidsler nu. -Hjælp dem.
Kun hvis I ønsker at være det.
Nej, vi hænger Starry Plough
op ude foran slubberten William Martin Murphys hotel.
Det er bare drenge klædt i soldateruniform.
Hellere soldat end en englænders luder.
-Hvor vover du? -Se hellere at komme af sted.
Kom, Charles.
Hun har ret. Kom hellere af sted.
-Kom, Charles. Charles. -Nu.
Alle soldater skal melde sig på deres kaserne med det samme.
-Vi finder selv hjem. -Nej, jeg følger jer hjem, Peggy.
Er det tyskerne?
Nej, det er ikke prøjserne.
-Det er Jimmys rakkerpak. -De er ikke i stand til det her, Art.
Hør nu, det er snart overstået.
Vi skal nok klare os.
Pas godt på din mor, Peter.
Og pas på pengene. Godt.
Vi ses snart.
Frøken.
RÅDHUSET
Hvorfor trak vi os?
Vi kunne have rykket frem.
De kunne have været mange.
Hvad skal vi her?
-Holde skansen. -Holde skansen?
-Det er ordren. -Er du såret?
-Det går. -Elizabeth.
-Kaptajn Connolly er såret. -Hvornår?
Da jeg hejste flaget over...
Så er der skytter på taget af slottet.
Dr. Lynn?!
Heroppe.
Dr. Lynn.
-Gå væk. Kavaleriet er på vej. -Jeg vil se det.
-Gå væk, sagde jeg. -"Hun griber chancen
og med støtte fra sine landsforviste børn
og sine tapre allierede i Europa, men først og fremmest..."
-Hvad er det? -Kundgørelsen.
-Af hvad? -Republikken.
"Vi kundgør hermed, at det irske folk
har ret til Irland,
og at alle irske skæbner har ret
til at være enerådige og urørlige.
Det er mr. Pearse. Han er leder af Frances' skole.
...har ikke ophævet den ret,
og den kan ikke ophæves, medmindre
-man udrydder det irske folk. -Sludder.
-Følg med mig, May. -I generationer
har det irske folk forfægtet dets ret til frihed og selvstændighed.
Seks gange i løbet af de sidste 300 år har de forfægtet denne ret med våben
og krævet denne grundlæggende rettighed
og igen og igen forfægtet den med våben.
Vi kundgør hermed Den Irske Republik
og lover, at vi vil kæmpe til døden
for dens frihed, dens velfærd
og dens triumf som nation.
Den Irske Republik sværger hermed troskab
til alle irske mænd og kvinder."
Ingrid?
George.
-Hvor har du været? -Du bør ikke være her.
Her er farligt.
Seks af vores kadetter er dræbt at oprørerne.
Seks.
Hvorfor gør de det?
For at befri Irland.
Fra hvad?
Fra det britiske styre.
-Men vi er briter. -Så også fra os.
Hvorfor i alverden kom du?
For at se dig.
Er du ikke glad?
Kom her.
Du skal tilbage til Belfast.
Husarerne kommer!
Kavaleriet! De kommer!
Flyt jer!
Kom, May, vi skal hen på slottet.
Er du alene?
-Alene? -Er din mor her?
-Nej, hun er her ikke. -Kom med.
-Hvorfor? -Byen er i oprør.
Sinn Féin har skudt alle politimændene. Der er frit spil.
-Frit spil? -Jep, helt frit spil.
Kom, inden tyskerne kommer.
-Tyskerne? -Ja, tyskerne.
Men Gracie er her.
Så tag hende med. Hele byen går amok.
Kom nu med.
-Det må være godt. -Lad mig se dig.
Du er mere mand end drengene.
Lad os komme af sted, inden vi bliver til grin.
-Har I ingen skam i livet? -Hvad laver I?
I begyndte selv.
Men du ville ikke dø for dit land?
Vi er Irske Frivillige Vi smadrer den britiske hær
Vi er Irske...
Kom væk, inden I kommer til skade.
Vi er Irske Frivillige Vi smadrer den britiske hær
Stands, I to. Hvad skal I med de sko?
-Det er endda ikke et par. -Vi er på indkøb.
-I burde vide bedre. -Vi har travlt.
-Min lillesøster... -Stik så af med jer.
Løb.
Se lige der. Læg den fra dig.
Hvem siger det?
Det gør den midlertidige regering. Læg den fra dig.
Og min røv siger, at I kan rende mig.
Læg den fra dig.
Jeg var nær død.
Men jeg lod dig leve.
Nå? Så skyd mig da foran alle sammen.
Du gjorde det igen, din mær! Jeg håber, briterne dræber jer!
I ødelægger byen, lede sataner!
I kan vente jer!
Frances.
-De skal vide, vi mener det. -Så de skal dø?
Om nødvendigt.
Mrs. Hammond.
-Det var hurtigt. -Par er kedelige nok i forvejen.
De er frygtelige, når man er alene.
Sagde mr. Hammond, hvornår han kommer?
-Har De ikke hørt det? -Hørt hvad?
Tyskerne er kommet.
-Hvadbehager? -Sinn Féin hjælper dem.
De slår os ihjel, siger kokken.
Sludder, pigebarn.
Jeg ringer til mr. Hammond.
Primadonna.
Vi kan tage gyderne og krydse over Richmondbroen.
-Hvor er du flabet. -Gå væk.
-Hvor vover du...? -Gå så væk!
Hvor vover du? Hvor vover du...?
Herre Gud!
-Dumme ko. -Vi skal ikke hen på slottet.
-Hvor skal vi hen? -Du skal til Cork.
-Jeg vil ikke hjem. -Tænk på sig selv
-og på vores barn. -Vi kan stikke af.
Det er for farligt. Dit logi?
-Jeg vil ikke tilbage. -Der er mit hus i Dalkey.
Der er ingen ballade udenfor byen.
-Vanessa? -Hun kommer først senere.
Jeg indlogerer dig på et hotel.
Det er kun i et par timer, May.
Kom.
Han skal til Belfast. Du kan køre med ham.
Var det det hele?
Jeg kan være her,
-mens du får din praksis op at køre. -Nej.
Tænk over det, George.
Vi behøver ikke blive gift.
Tre pund. Det er mere end nok.
-Du skal alligevel til Belfast. -Syv. Vi skal overnatte.
Jeg håber, byen står, når jeg kommer tilbage.
Kan vi sige fem?
Nogle tager væk.
De skal tilbage til kasernen.
Hvis jeg får fat på en af dem, der står bag...
-15.000 prøjsere skulle være... -Jeg har brug for mænd.
Hvem har været i kamp?
Dig, dig, dig og dig. Tag jeres ting og følg med mig.
Tjek jeres ammunition og jeres udstyr.
Jimmy?!
Liz.
Hvad laver du? Du bør ikke være her.
-Kommandør Sean. Han er død. -Hvem har ledelsen?
Dr. Lynn.
Hvad lyder ordren?
Hold skansen.
Sæt bajonetter på!
Hold jer tæt ved murene.
Gå frem nu!
Kom, frem!
-Maskingevær! -Kom, fremad!
Hold øje med ham.
Ned.
Kom.
Affyr maskingeværet.
Hold jer tæt ved murene. Følg med mig. 180 meter. Af sted!
-Bevæg jer langs muren. -Fremad.
Dæk os.
-Første trappe til højre... -Dr. Lynn.
-Vi må trække os tilbage nu. -Nej.
-Hold skansen. -Vi dør, hvis vi bliver her.
-Vores død bliver et symbol. -På hvad? Dumhed?
-Jeg stemmer for, vi trækker os. -Vi skal parere ordre,
og jeg beordrer jer til at blive.
Dr. Lynn.
Kom væk herfra, drenge.
Hold jer tæt på hinanden! Gå ind!
Gå om bagved!
Følg efter mig. Af sted.
Skynd jer.
Hele vejen op ovenpå.
Kom.
Ud med jer. Af sted.
Fart på.
Du sladrer ikke. Det så du ikke.
Ryk videre.
Der er de.
-Kom. -Løb.
Afsted!
Vi er der næsten.
Jeg kan ikke tage med dig.
Jeg prøver at finde dig senere.
-Det er krig. Vi kan ikke redde alle. -Hvor er du ramt?
Lad os få ham væk fra gaden.
Vent, vent.
-Ind i katedralen med ham. -Okay.
Tak.
Hvad er Deres ærinde, pater?
-Du er jo kun en dreng. -Jeg er medlem af Irske Frivillige.
Hvad er Deres ærinde?
Jeg har talt med ærkebiskoppen.
Hans Nåde bad mig sige, I skal stoppe,
før I gør mere skade på folk og ejendomme.
Okay, følg med.
Jeg følger dem hen til mr. Connolly og mr. Pearse.
-Papirer. -Jeg arbejder her.
En jernring, mine herrer,
som vi bør stramme omkring byens centrum,
indtil vi har knust dette oprør.
-Jeg leder efter Sir Matthew. -Hammond.
-Jeg er blevet flyttet nedenunder. -Undskyld forsinkelsen.
Hvis militæret er i kontrol, kan jeg måske tage hjem.
Vi går ingen steder, før det er slut.
Nej, naturligvis.
Greta, døren.
Det er måske oprørerne.
Eller tyskerne.
Ingen af dem ville ringe på.
Det er nyt fra Charles. Åbn.
-Godaften. -Godaften.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg er miss Lacy, mr. Hammonds sekretær.
Han sendte mig herhen.
Javel.
Mrs. Hammond.
-Miss Lacy. -Undskyld, jeg forstyrrer.
Mr. Hammond er på slottet,
og jeg kan ikke vende tilbage til mit logi, så...
...han sendte mig herhen.
Jeg beklager.
Jeg håber, det er i orden.
Det må det jo være.
Hvis det er min mands ønske at sørge for Deres sikkerhed.
Jeg håbede, han havde sendt en soldat.
Greta, vil du være sød og vise miss Lacy op ovenpå?
Tak.
Mor, jeg vil se det.
Nej, kom væk derfra.
-Jeg vil finde onkel Jimmy. -Det kommer du ikke til.
-Hvor har du været? -Ude i byen.
-Hvad er det for noget? -Hvad tror du?
Jeg har slik til jer.
Hvorfra? Og skoene og hatten?
Du tog min hat, så jeg tog den.
-Hvor? -I en butik. Som alle andre.
Jeg er ligeglad med alle andre. Vi gør ikke som alle andre.
-Du forstår det ikke. -Hvad?
-Det er en revolution. -Jeg er ligeglad. Tag den af.
Hører du efter?
-Tag den af. -Nej.
Så fjerner jeg den. Og alt det andet.
Luk mig ind.
-Du er et barn. Gå hjem. -Jeg kender kodeordet. En limerick.
Det rager mig. Smut, inden du kommer til skade.
Jeg har den her.
Min far slog en tyrkisk officer ihjel og stjal den.
Okay?
Giv mig den, før du kommer til skade.
Javel.
Du risikerer at dø.
Hop ind.
Smut ned i køkkenet. Du kan skrælle kartofler.
-Ja. -Kom her.
Godt.
Herre Jesus, tilgiv dig dine synder.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
Tak, far.
Vil du lede bønnen, fader?
Jeg må videre. Ærkebiskoppen venter...
Det er en trøst for mænd, som står over for døden,
at have en præst.
Ja.
Naturligvis.
Jeg nægter stadig at tro, hun har taget del i det.
Det ville vi have bemærket.
Vi ser måske kun det, vi vil se.
Hvad har du set?
Ikke noget.
Ikke noget, Edward.
Sådan.
Jomfru Maria,
du fjerner alverdens synder.
Vis os nåde.
Hvad har vi dog gjort, Jimmy?
Det er i hvert fald ikke overstået endnu.
Jeg skal hen på posthuset, Liz.
Der er brug for mig her.
Fart på.
Jeg finder dig.
En whisky mere, en whisky mere.
Men hun slås. Det vil jeg ikke.
Det vil jeg ikke. Jeg er stangstiv, og det er herligt.
Det er herligt.
Vi sender vore suk til dig,
sørger og græder i tårernes dal.
Ret så, elskværdige Herre,
dit barmhjertige blik mod os,
og efter dette, vort eksil,
vis os så dit moderskøds velsignede frugt, Jesus,
barmhjertige, elskværdige, skønne Jomfru Maria.
Venstre, venstre, venstre, højre, venstre
Deling...
Holdt.
Giv agt... Deling...
Stå ret.
Giv agt... Deling...
Rør!
Ret!